Otte-årig skal bede sin far om kram, efter familiens liv blev forandret
8-årige Johanne skal søndag formiddag give blomster til Dronning Mary, der kommer til Vejle i anledningen af Hjernesagens jubilæum.
8-årige Johanne Annebelle Serup Søgaard fra Hadsten tager søndag morgen imod Dronning Mary, når hun kommer til Vejle i forbindelse med Hjernesagens 30-års jubilæum.
Hendes far, Henrik Serup, fik et slagtilfælde for to år siden, og det ændrede familiens liv radikalt. Hans forandrede nemlig personlighed, som hele familien, som også tæller to teenagere og to voksne børn i tyverne, har skullet lære at forstå og leve med.
For hvad gør man, når man er otte år og har brug for et kram af sin far, og at han ikke længere tænker på at give krammere?
- Jeg skal selv bede min far om et knus, når jeg trænger til et, for han kan ikke huske at gøre det selv, forklarer Johanne om sin fars forandring.
Hjernesagens støtte til børn med forældre med erhvervet hjerneskade
I børnegrupperne får barnet et fællesskab, hvor barnet kan:
– Tale åbent om at være barn og pårørende, samt de udfordringer der følger med.
– Spejle sig i andre børn i samme situation.
– Dele tanker, følelser og erfaringer med ligestillede.
– Få viden i børnehøjde om at leve med en erhvervet hjerneskade.
– Tale, hygge, lave mad og spise sammen med andre børn i uformelle rammer.
Forsøget med børnegrupperne under Hjernesagen til børn mellem 8 og 13 år begyndte i foråret 2024 og løber året ud. Indtil videre findes børnegrupperne udelukkende i Horsens og Hedensted kommuner.
Kilde: Hjernesagen
Henrik Serup er i dag i følge sin hustru, Signe Søgaard, hårdt ramt på de kognitive funktioner og har derfor ændret sig en del mentalt.
- Han blev ramt i højre side af hjernen, og det er gået ud over hans evne til at aflæse andres behov, forklarer Signe Søgaard.
Mødet med de andre børn i børnepårørendegruppen har hjulpet Johanne til bedre at forstå sin fars måde at være på efter slagtilfældet for to år siden.
For få tilbud til de mindste
- Det her tilbud har jeg manglet som mor. Vi har flere børn, og Johanne er den yngste, men der har ikke været etablerede grupper til hendes alder før nu, fortæller Signe Søgaard.
Selvom Signe og Johanne hver 14. dag i hele foråret har skullet køre i en lille time fra Hadsten til Horsens for at Johanne har kunnet deltage i børnegruppen, har det ifølge både mor og datter været det hele værd.
- Jeg ved, hvad sådan en gruppe kan give, da jeg selv deltager i en. Og jeg ved, hvor godt det er at kunne spejle sig i hinanden, forstå hinanden, fordi der er så mange ligheder, frustrationer og uforståenhed omkring det at lære 'det nye menneske' at kende. Det giver os gode værktøjer, når vi skal være i det meget anderledes liv, vi har fået, forklarer Signe Søgaard.
- De andre børn forstår mig
Johanne er helt enig.
- De andre børn forstår mig, når jeg siger, at min far er skadet. Det gør dem i skolen ikke rigtigt.
Johanne kan også snakke med børnene i gruppen om alt det, hun savner at gøre sammen med sin 'gamle' far.
- Det var sjovt, når vi kørte ture sammen bare os to, og han var god til at lave pandekager, men det gør vi ikke længere.
Heldigvis har Henrik Serup stadig sit gamle humoristiske jeg, som familien nyder.
- Han er sjov, og vi griner sammen, fortæller Johanne.
Mor Signe er helt enig.
- Vores familie har en god humor. Vi griner meget, og det kan vi stadig også sammen med Henrik. Det er dejligt.
Nu håber Signe Søgaard, at Johanne kan fortsætte i børnegruppen også til efteråret.
- Der er en helt unik tilgang hos børnene i gruppen, som Johanne har haft meget stor glæde af, og det forløb håber jeg, kan fortsætte.
Glæder sig til at se Dronningen
Johanne glæder hun sig til at give Dronningen blomster.
- Det bliver rigtig sjovt, men jeg har mange sommerfugle i maven, fortæller hun.
Også Johannes mor, Signe Søgaard, ser frem til dagen.
- Hjernesagens arbejde har betydet, at Johanne har kunnet deltage i foreningens første børnepårørendegruppe for børn mellem 8 og 13 år, og jeg har også været i en pårørendegruppe med ligesindede, og det har været en uvurderlig hjælp for os, siger Signe Søgaard.