Giftig plante spreder sig eksplosivt og vækker stor debat
Engbrandbægeren er god for biodiversiteten, men giftig for blandt andet heste og køer. Derfor skaber den udbredte plante vild debat.
Har man været rundt i det danske sommerlandskab, har man måske bidt mærke i smukke, gule marker. Mange steder er det planten engbrandbæger, der skaber det gule blomstertæppe.
Men selvom den giver et flot sommerlandskab, så er planten til stor debat.
På den ene side er den god for biodiversiteten og er ifølge en rapport fra sidste år foderplante for op mod 200 forskellige insektarter.
Men på den anden side er planten så giftig, at den kan være dødelig for blandt andet heste, køer og mange insekter. Den er også giftig for mennesker, hvis man spiser den.
Derfor er engbrandbæger en pestilens for landmænd som Henrik Ingo Hansen, der har heste gående på sine 50 hektar jord ved Vejen.
Jeg tror, at vi mangler noget oplysning om, hvor giftig og træls den plante er.
Han blev først opmærksom på planten for fem-seks år siden, og siden er den væltet frem på grunden. Det tvinger ham til at luge ud ”hele tiden”.
- De overtager simpelthen magten. Ja, det giver biodiversitet, men det gør alle planter og blomster. Der, hvor der skal gå dyr og spise det, der er på jorden, er det vigtigt, at der ikke er giftige planter, siger han til TV 2.
Den opfattelse er der mange, der deler. Facebookgruppen ’Kampen mod Engbrandbæger’ har i skrivende stund 2300 medlemmer, der vil have planten under kontrol.
- Her i området er de ved at overtage totalt, lyder det eksempelvis fra et medlem af gruppen.
- Det er simpelthen unaturligt, at en plante er så talrig. Fuldstændigt det samme med dræbersneglen – den ødelægger den naturlige balance, skriver en anden.
Har spredt sig vidt og bredt
Planten betragtes som en hjemmehørende art i Danmark, men har spredt sig eksplosivt særligt siden 2000, forklarer Morten Tune Strandberg, der er biolog og seniorrådgiver på Institut for Bioscience på Aarhus Universitet.
- Nu er vi kommet til et punkt, hvor det er svært at gøre noget ved det, siger han til TV 2.
Han er medforfatter til en rapport fra Aarhus Universitet, der udkom i december sidste år, om netop engbrandbæger.
Rapporten peger på braklægningsordninger fra 1990’erne som en årsag til, at planten har bredt sig så voldsomt. Frøene er sandsynligvis blevet spredt mellem marker af husdyr og landbrugsmaskiner, lyder det i rapporten.
Heste og andre græssende dyr kan ifølge Morten Tune Strandberg typisk undgå planten på marken. Den er ikke så giftig, at der sker noget ved at smage på den, og på den måde finder dyrene ud af at styre uden om.
100 planter på en eng er ikke et problem. Men er der helt gult, så kan grundvandet være truet.
Forgiftning sker derfor typisk i forbindelse med høsten, hvor engbrandbæger kommer med i høet eller ensilage.
- Så vil hestene blive syge, miste appetitten og dø af det. Det giver også nogle leverskader, som er svære at kurere, siger biologen.
Planten giver mareridt
Hos Skive Fjordcamping fortæller ejer Anita Hauschildt, at hun allerede mistet en hest til den gule plante.
Af frygt for at det kan ske igen, bruger campingpladsen mange ressourcer på at fjerne planten hvert år, og Anita Hauschildt kalder det "et stort problem".
- Det er noget skrammel at bøvle med. Det er virkelig ved at være belastende, siger hun til TV 2.
Hun fortæller, at problemerne med den gule plante giver hende mareridt, og at hun sover dårligt om natten på grund af den.
Bekymring for grundvandet
Landmand Henrik Ingo Hansen luger også ofte ud i de gule planter. De hober sig hurtigt op, hvis han ikke gør det, forklarer han.
Han bekymrer sig både for dyrene på grunden, der kan blive syge og dø af planten, men også for grundvandet, hvis plantens gift siver ned gennem jorden ved kraftig regn.
Den bekymring har Bjarne Strobel, der er lektor i miljøkemi på Københavns Universitet, også luftet over for Landbrugsavisen tidligere i juli.
Her siger han, at giftstofferne ikke er et problem med få planter på meget plads. Men hvis engbrandbæger fylder et helt område, er han ikke sikker på, at giftstofferne bliver fortyndet nok.
- 100 planter på en eng er ikke et problem. Men er der helt gult med 10-20 planter per kvadratmeter, så kan grundvandet være truet, sagde han til mediet.
Vigtig for biodiversitet
Der har gennem årene været mange rapporter og meldinger om biodiversitetskrise både rundt om i verden og herhjemme.
Derfor opfordrede Danmarks Naturfredningsforening i fredags til, at man lader planten råde selv og ikke river den op.
Engbrandbægeren og sommerfuglen
Engbrandbægeren er en hjemmehørende dansk blomst, og som mange andre hjemmehørende planter er den levested for mange forskellige insektarter.
Det fortæller Rasmus Ejrnæs, professor på Institut for Ecoscience ved Aarhus Universitet.
Han nævner larven af sommerfuglearten blodplet som et eksempel. Larven spiser engbrandbægeren og bliver derigennem giftig, så ingen vil æde den.
Sommerfuglen er dermed afhængig af engbrandbægeren, der på den måde indgår i naturens eget kredsløb og fødenet, forklarer Rasmus Ejrnæs.
I rapporten fra Aarhus Universitet understreges det også, at engbrandbægeren er en vigtig kilde til nektar og ”betydningsfuld som ressource og levested for en lang række arter.”
- Der var også biodiversitet for 20 år siden, før den her blev almindelig. Så det er ikke fordi, at den har reddet biodiversiteten. Biodiversiteten er i tilbagegang, men uden engbrandbægeren ville den være endnu mere i tilbagegang, siger biologen Morten Tune Strandberg.
Landmand Henrik Ingo Hansen er ikke i tvivl om, at planten skal slås ned, hvor der færdes græssende dyr.
- Jeg synes egentlig, at bønder har lidt pligt til at holde den her plante i ave. Jeg vil opfordre folk til at gøre det. Jeg tror, at vi mangler noget oplysning om, hvor giftig og træls den plante er, siger han.